Hakemistosivulle choose language
välj språk
![](LippuSwe.JPG)
Hämeenkosken Kiljuhanhitarha
Tarhan ja lintuhoitolan esittely
Yhteystiedot
- Pentti Alho
- puhelin/fax 03 7654 727,
- matkapuhelin 0440- 654727
Tarhan tarkoitus
- Kiljuhanhi ei pesi Suomessa enää luonnonvaraisena.
Lintujenkasvattajana toimivan Pentti Alhon omistamalla
Hämeenkosken tarhalla kasvatetaan kiljuhanhia luontoon
istutettavaksi. Suomen muissa lintutarhoissa on vain
yksittäisisä kiljuhanhia, jotka pesivät
satunnaisesti. Hämeenkoskella on noin 100 kiljuhanhea ja
muutamia kymmeniä muita lintuja. Tarhan yhteydessä
toimivalle lintuhoitolalle tuodaan lisäksi hoidettavaksi
loukkantuneita ja nääntyneitä lintuja, kunnes ne
voidaan palauttaa luontoon. Hoitola on erillään
kiljuhanhista ja koko tarha on katettu lintuinfluenssan
torjumiseen tähtäävien määräysten
mukaisesti. Tarhalla ole koskaan amputoitu lintujen siipiä.
EU:n eläinsuojelun vuoksi määräämä
yleinen tarhalintujen siipien amputointikielto tuli voimaan vuonna
2000
Tarhan kuvaus
Tarha-alueen pinta-ala on noin 5000
neliömetriä. Alue jakautuu kolmeen osaan.
- Ylempi eli "uusi" kiljuhanhitarha:
- pesimisosastot 12 hanhiparille
- korkeata kasvihuonetta muistuttava 200 m2 talvihalli
kiljuhanhille
- verkolla katettu n. 1500 neliömetrin laiduntarha,
jossa on kaksi läpi vuoden sulana
pidettävää 10m2 betonista uima-allasta
- Alempi eli "vanha" kiljuhanhitarha:
- pesimisosastot 10 hanhiparille. Näistä kolme on
vielä kunnostettava ennen käyttöä
- toinen korkeata kasvihuonetta muistuttava 150 m2 talvihalli
kiljuhanhille.
- Lintuhoitola:
- hoitoon tulevien lintujen halli
- 100 m2
- eläinlääkärin huone
- lattialämmitys
- uima-allas.
- n. 500 m2 ulkotarha hoitolinnuille, siinä betoninen
uima-allas.
- Jos hallussasi on hoitoa tarvitseva lintu, katso ohjetta
tästä linkistä!
Kiljuhanhien kasvatus
Parien eristäminen kesäksi
pesimään erillisissä osastoissa on hyvä
menetelmä, sillä osastossa on rauha muilta pareilta ja
nuorilta linnuilta. Paritarhassa voidaan seurata lintujen
lisääntymistä ja varmistua kiljuhanhen poikasten
oikeista vanhemmista kantakirjaa varten. Noin sadan linnun tarha on
suuri, ja kiljuhanhet alkavat häiritä toisiaan
eristyskopeista huolimatta. Muiden lajien linnut ovat hyödyksi,
sillä ne vähentävät kiljuhanhien toisilleen
aiheuttamaa stressiä.
Lintujen ruokinta ja muu hoito vaatii joka päivä usean
tunnin työn, joka vaihtelee vuodenajan mukaan. Työ on
ympäri vuoden yhden henkilön varassa. Kiljuhanhen
Ystävät ry:n jäsenet sekä Hämeen
ympäristökeskuksen työntekijät ja
työvoimaviranomaisten rahoituksella palkatut henkilöt ovat
kuitenkin vuosien mittaan avustaneet Pentti Alhoa
kiireisimpinä aikoina ja kunnostaneet tarhaa.
Tarhan talous
Kiljuhanhitarhan toiminta jatkuu
tarhayrittäjän ja yhdistyksen välisen sopimuksen
pohjalta ainakin vuoteen 2008 asti. Tarha on riippuvainen julkisesta
ja yksityisestä tuesta, mutta tuki on
riittämätöntä, ja tällä vuosituhannella
yhdistys on ainoastaan vuosina 2001-2004 pystynyt maksamaan
korvauksen tarhayrittäjän tekemästä
työstä. Työtä on kuitenkin tehty joka vuosi
yhtä paljon. Tilanne on kohtuuton.
Kiljuhanhen Ystävät voi ilokseen palkita yli 200 euron
arvoisen tuen antajat kauniilla taululla, sillä joukko
eteviä taiteilijoita on lahjoittanut käyttöömme
sarjan kiljuhanhiaiheisia teoksia, jotka julkaisemme vuositauluina
yhden kerrallaan. Ensimmäiset taiteilijat ovat Auvo Taivalvuo,
Kari Eischer, Pekka Saikko, Tom Björklund, Erik van Ommen ja Dag
Petterson. Taiteilija Niilo Kallion kiljuhanhimaalaukset koristavat
yhdistyksen hyväksi myytäviä T- ja college-paitoja.
Kuvat ovat kuvasivullamme.
Kiljuhanhitarhaa avustaneet ja avustavat yritykset luetellaan
yhdistyksen pääsivun alareunassa. Niille kuuluu lämmin
kiitos.
Kiljuhanhitarhan historiaa
Perustaminen ja ylläpito
Tarha perustettiin WWF Suomen aloitteesta
1980-luvun lopulla, jolloin oli käynyt ilmeiseksi, että
Hailuodon kiljuhanhitarhalta ei saatu tarpeeksi poikasia Lapissa
toimeenpantujen istutusten tarpeisiin. Ensimmäiset,
tilapäisiksi jäänneet, häkit ja hallit
syntyivät lahjoitustarvikkeista talkoovoimin.
Metsästäjien keskusjärjestö lahjoitti
ensimmäisen vesikaivon. Hallien materiaalien, etenkin
UV-suojattujen Milotex-muovikalvojen ja myöhemmin
Kateflex-katteiden hankinnassa saatiin alan yrityksiltä
melkoinen sponsorituki. Hämeen ympäristökeskus on
rahoittanut osan tarhan kunnostustöistä, esimerkiksi vuoden
2000 talvihallin ja porakaivon rakennuskustannuksista suurin osa
saatiin ympäristöhallinnolta ja työllisyysvaroista.
WWF oli aluksi Hämeenkosken kiljuhanhitarhan
ylläpitäjä kymmenkunta vuotta. Alkuvuosina
Ympäristöministeriö antoi WWF:n kautta tarhalle n. 50
000 markkaa vuodessa. Sillä saatiin katettua juoksevia menoja ja
kasvattajalle pieni hoitopalkkio. Tämän tuen
päätyttyä epäonnistuneiden istutuksien
jälkeen vuonna 1999 tarha siirtyi hallinnolliseti Kiljuhanhen
Ystävät ry:lle. Nykyisin käytetään eri
istutusmenetelmää.
Suomen valtion ja yksityisten tahojen lisäksi myös
Euroopan Unioni on tukenut kiljuhanhitarhaa, mutta
epäsäännöllisesti.
Kiljuhanhien hankinta
Ensimmäiset 22 kiljuhanhea tuotiin syksyllä
1989 Hailuodosta, jonne ne oli saatu Ruotsin istutusprojektilta
Öster-Malmasta. Myöhemmin tarhakantaa täydennettiin
Etelä-Ruotsin, Saksan ja Tanskan yksityisiltä
lintutarhoilta hankituilla linnuilla. Kaikki nämä
kiljuhanhet on alunperin hankittu Venäjän länsiosista
1800-luvun lopussa.
Hanhien kasvatushistoria
Kesällä 1991 kuoriutuivat Hämeenkosken
ensimmäiset poikaset 2-vuotiaalle kiljuhanhipariskunnalle.
Aluksi kasvatus ja lisääntyminen tapahtui ns.
joukkokasvatuksena, joka osoittautui huonoksi. Niinpä tarhalla
aloitettiin vuonna 1994 paritarhojen käyttö ja tulokset
paranivat. Istutuksiin käyteyt linnut vähensivät
tietenkin tarhakantaa. Istutustauon alettua 1999 tarhakanta kasvoi
paremmin ja käsitti parhaimmillaan jopa 133 lintua. Vuonna 2002
saavutti lentokyvyn ennätykselliset 43 kiljuhanhenpoikasta.
Joulukuussa 2005 Suomen kiljuhahhia kohtasi tuho, kun
poikkeuksellinen lumentulo rikkoi tarhan ja lähes puolet
kiljuhanhista joutui irralleen talviseen luntoon, jossa ne ilmeisesti
menehtyivät. Seuraavana kesänä parinsa
menettäneet kiljuhanhet eivät pesineet ja
vähenivät edellen. Sittemmin tarha on korjattu ja
kiljuhanhet ovat taas lisääntymässä -
keväällä 2007 niitä oli noin 75.
Lintujen tutkiminen
Vuonna 1998 julkaistiin tutkimus, jonka mukaan niin
Ruotsin kuin Suomenkin kiljuhanhitarhoisa olisi tundrahanhen ja
kiljuhanhen risteymiä. Sitä ne eivät ole. Vuoden 2001
aikana tutkittiin Hämeenkosken kiljuhanhien
geeniperimää sen selvittämiseksi, missä
määrin tarhalintujen joukossa on mahdollisesti vieraiden
hanhilajien hybridejä. Venäjän tiedeakatemian
laboratoriossa tehdyt tutkimukset valmistuivat kesällä 2002
ja niiden mukaan tarhahanhet kelpaavat istutettaviksi. Tutkittavana
oli sekä mitokondrio- että tuma-DNA.
Vuonna 2006 Saksassa tehty lisätutkimus osoitti, miten
erehdys oli päässyt syntymään. Samalla tutkittiin
Saksan tarhakiljuhanhet. Tuloksista nähdään myös,
että Euroopan tarhoissa on riittävän paljon
perimältään erilaisia kiljuhanhia.
Pitämällä kantakirjaa ja vaihtamalla tarvittaessa
lintuja käytössämme on pian jokaisen palautusprojektin
unelma: paras mahdollinen istutuskanta. Selostus tutkimuksista on
Kiljuhanhen Ystävä-lehden numeroissa 1 ja 2 / 2007.
Alkuperäisdokumentit ovat osoitteessa
http://www.piskulkaconf.tk/
.
Tarhan laajennus, kunnostus,
vaurioituminen ja korjaus
Kaikki kunnostustyöt
tähtäävät tarhan hygieenisten olojen sekä
kiljuhanhien viihtyvyyden ja poikastuotoksen parantamiseen. (Kuvat
kuvasivullamme)
- 1989:
- Tarhaus alkoi. Tarha rakennettiin talkootyönä ja
osin paikallisista meteriaaleista.
- 1994-5:
- Rakennettiin pesivien lintujen ensimmäiset paritarhat.
- 1997:
- Istutukset ilman sijaisvanhempia todettiin tehottomiksi ja
keskeytettiin. Tilapäismateriaaleista kootut
tarharakennelmat olivat uusimisen tarpeessa.
- 1998:
- Rakennettiin pesivien lintujen uudet paritarhat.
- Kaivettiin Metsästäjien Keskusliiton lahjoittama
kaivo.
- 1999:
- Keväällä otettiin käyttöön
lähes 1500 neliömetriä käsittävä
aidattu ja verkolla katettu uusi laiduntarha.
- Kesän kuivuus paljasti kaivon veden tuoton liian
vähäiseksi.
- Syysmyöhään valmistui hyvä talvisuoja
lumen painosta vaurioituneen tilalle
- 2000:
- Kiljuhanhen Ystävät aloittivat kunnostustyöt
tarhalla. Tehtiin toista sataa talkoolaispäivää,
joihin osallistui 21 ystävää.
- Kesällä Hämeen ympäristökeskus
kustansi tarhalle 200 m syvän porakaivon. Se mahdollisti
seuraavat työt:
- Yhdistyksen talkoovoimin valettiin kiljuhanhille siisti
betoninen uima- allas. Sen halkaisija on kolme metriä.
- Yhdistyksen talkoovoimin rakennettiin hygieeninen
kiertovesijärjestelmä, joka toimii kaikissa
pesimäkopeissa, talvitarhassa, halleissa sekä
uima-altaissa. Vesi- ja viemärikaivantoja avattiin ja
suljettiin lähes kilometri ja samalla vaihdettiin alueelle
lämmitystä ja pumppuja varten riittävän
vahvat sähkökaapelit.
- 2001:
- Keväällä tehtiin tavanomainen
pesimäosastojen siivous ja vanhan puolen lokeroiden
vaatima tiivistys. Kevättulvat olivat myös huuhtoneet
hiekkaa vesijohto-ojista ja nostelleet putkia ylös.
- Kiljuhanhet saivat toisen uima-altaan.
- Suururakka oli vanhan kiljuhanhihallin saneeraus uudeksi
hoitolarakennukseksi.
- Puolet kiljuhanhitarhan vanhasta osasta muunnettiin
lintuhoitolaksi, joka ottaa vastaan loukkaantuneita
vesilintuja kuntoutettaviksi ja luontoon palautettaviksi.
Tätä tarhalla oli harrastettu ennenkin, ja nyt
hoitola virallistettiin ja erotettiin hygieenisesti omaksi
yksikökseen.
- Parempi kahdesta vanhasta talvihallista saneerattiin
hoitolarakennukseksi. Se oikaistiin ja varustettiin lumen
kestävällä uudella katolla sekä
betonilattialla, jossa on uima-allas ja
sähkölämmitys. Seinillä on
lämpöeristys ja kattoon tulee moninkertainen
muovi.
- Hoitolalle tuleva tie salaojitettiin ja sorastettiin.
- Hoitolalle erotettiin oma ulkotarha, johon valettiin
uima-allas.
- Talkootunteja kertyi neljättä sataa, vaikka
näihin ei edes lasketa tarhaaja Pentti Alhon suurta
ylimääräistä työpanosta.
- 2002:
- Talvella korjattiin myrskyn tarhalle aiheuttamia vaurioita;
mm. pääportti oli kaatunut pylväineen ja avannut
tarhan. Onneksi kiljuhanhet eivät karanneet
eivätkä pedot tulleet sisään
- Hoitolan ulkotarha aidattiin ja alue eristetiin
kiljuhanhitarhoista
- Hoitolahalli valmistui
- Hoitohallin valmistuminen oli puolisen vuotta
myöhässä. Työn aikana oli tavoitteita
korotettu lisäämällä suunnitelmiin kaksi
lämmintä huonetta, nimittäin
erikoisrehuvarasto ja eläinlääkärin
toimipiste tiskipöytineen. Koko hallin
lämpöeristys rakennettiin suuniteltua
huolellisemmin paremman hyödyn saamiseksi
latttialämmityksestä.
- Toinen alkuperäisistä talvihalleista sortui
lopullisesti lumen painosta.
- 2003:
- 4 vanhaa pesimäkoppia uusittiin roudankestäviksi
kuten uudet.
- Sortunut halli purettiin, uusi paljon parempi pystytettiin
ja odotti vuoden vaihteessa vain ovea ja verkkoa piha-alueelle.
- 2004:
- Jyrsijänpitävä rehuvarasto (35 m2)
rakennettiin ja tuli käyttöön marraskuussa.
- 3 vanhaa pesimäkoppia lisää saatiin ennen
lumia roudankestäviksi kuten uudet. Jäljelllä on
enää 3 kunnostamatonta. Ne ovat vielä yhden
vuoden ajan käyttökelpoisia.
- Juuri ennen joulua saatiin viimein paikalle hoitolan
ulkoalueelle ja uuden hallin edustalle tarvittavat kateverkot.
- 2005:
- Tavoitteena oli, että tarha olisi vuoden 2005 lopussa
ollut täysin valmis ja olisi ollut mahdollista
pitää kahta erillistä lintuparvea ja
näistä erillistä hoitolaa.Vuonna 2005 tehtiin
seuraavat työt:
- Kolmannen talvitarhan 150m^2 rakennus eli uusi halli
edustoineen otettiin käyttöön.
- Hoitola-alueen ulkotarha katettiin verkolla ja otettiin
käyttöön.
- Viimeisetkin kolme isoa pesimäaitausta uusittiin.
- Illalla ja iltayöllä 30.11.2005 tapahtui talvisen
ukkosmyrskyn ja poikkeuksellisen lumentulon aiheuttama
onnettomuus, jossa menetettiin sekä ylempien
pesimäaitauksien että suuren laiduntarhan kattoverkot
ja laidunalueen seinäaidat vahingoittuivat.
Tarharakenteiden vahingot arvioitiin 10 000 euron suuruisiksi.
- Vuoden lopussa onnettomuusalue oli raivauttu ja samalla
laidunalue oli puhdistettu vuosien lannasta ja tilalle hankittu
puhdas hiekka. Pelastuneet linnut oli siirretty talvihalliin,
koska ulkoalue oli pilalla.
- 2006:
- Vuonna 2006 jatkettiin vuoden 2005 onnettomuuden
korjaustöitä. Osa ulkotarhasata, uima-altaat ja
kaikki pesäosastot saatiin taas toimintakuntoon.
- Ylempien pesimäkoppien repaloitunut kate
vaihdettiin uuteen venäläiseen tekstiiliverkkoon,
joka oli hankittu eri tarkoitukseen.
- Laidunalue jaettiin osiin uusin väliaidoin.
- Noin puolet laidunalueesta katettiin metallisella
kanaverkolla. Kattorakennelma vahvistettiin vaijerein ja
pylväin.
- 2007:
- Päälaidun kunnostettiin kokonaan
keväällä ja jaettiin lopulta neljäksi
osastoksi. Turvallisuus parani ja tuli mahdolliseksi
pitää kahta tai kolmea erillistä lintuparvea ja
lisäksi hoitolaa.
- Rehuvarastohallin ovet ja räystäät
viimeisteltiin ja rakennus maalattiin kauniiksi.
- Alueelta siivottiin metalliromu
- ....
- Joka vuosi:
- Vuosittaiset huoltotoimet, hanhenpoikasten
värirengastus jne.
Suunnitelmia:
- Hankitaan pienkuormain alueen hoitotöitä varten.
- Koko alue puhdistetaan lannasta ja hiekkapohjat uusitaan.
- Vanha luonnonvesiallas kaipaa edelleen
täyttämistä, jolloin saadaan samalla 1990-luvun
alkuperäinen laidun takaisin käyttöön.
Linnut tarvitsevat lisää vihreää.
- Onnettomuuden raivaustöissä vaurioitunut
vesijohdon lämmistysjärjestelmä korjataan.
- Pesimäkoppien yhteyteen suunitellaan pienlaitumia,
joilla kasvaisi tuoretta rehua pesintäaikana.
- Uusiin halleihin kulkevat vesijohdot kaivetaan niin
syvälle, että niitä ei tarvitse
tyhjentää talvisen roudan vuoksi.
- Suuren kiljuhanhihallin katon lumiesteiden asennus ja
naulojen kiristys on kesken.
- < kahanpaa@maths.jyu.fi> päivitetty
13.7.2007
-